PUSTA+DOINA+2

INTERDISCIPLINARITATEA ÎN CADRUL UNUI C.D.S.FACTOR DE MOTIVAȚIE PENTRU O ÎNVĂȚARE DE CALITATE

Abordarea interdisciplinară a conținuturilor este o necesitate dată de nevoia firească a copilului de a explora mediul înconjurător, fizic și social, de a-l cunoaște și a-l stăpâni, preocupare ce este pe deplin întâmpinata în condițiile structurării interdisciplinare a curriculum-ului. A preda interdisciplinar înseamnă a îmbunătății elementele învățate anterior, a completa progresiv teme încât să nu devină o repetare monotonă a sarcinilor propuse în cadrul acțiunilor frontale și jocurilor alese. În aceste condiții activitățile sunt mai atractive, mai eficiente, elevul fiind un subiect al cunoașterii și acțiunii și nu un receptor. Pentru a dobândi informațiile, fiecare cadru didactic trebuie să știe cât, cum, în ce scop, cu ce rezultate să ofere elevilor surse adecvate motivante, care le pot suscita căutarea informațiilor de orice fel, să le descopere. În aria curriculară ,,Matematică și științe ale naturii”, interdisciplinaritatea este obligatorie, având în vedere aplicabilitatea directă în practică a chimiei, fizicii, biologiei și matematicii. Interdisciplinaritatea în cadrul acestei arii curriculare înseamnă studii și acțiuni în planul conținuturilor și al metodologiilor, care să ofere cunoașterea fenomenelor în dinamica lor, deschizând calea spre sinteze generalizatoare. Succesul în activitatea elevilor este posibil, numai dacă acestea pot să coreleze interdisciplinar informațiile obținute din lecții. Interdisciplinaritatea între chimie și fizică, chimie și matematică, chimie și biologie, fizică și matematică se realizează în special în planul conținuturilor, având matematica drept instrument de lucru, fiecare demers (observare, experimentare, teoretizare), fiind realizat în spirit matematic. Chimia, fizica și biologia au devenit mari consumatoare de instrumente matematice. În interdisciplinaritatea la nivelul activităților de predare - învățare sunt căutate teme comune pentru diferite obiecte de studiu, care pot duce la realizarea obiectivelor de învățare, cum ar fi luarea de decizii, rezolvarea de probleme, însușirea metodelor și tehnicilor de învățare eficientă, etc. Aceste competențe pot fi transferate cu ușurință dintr-un context disciplinar în altul, dar, mai ales pot fi transferate efectiv în contexte de viață cotidiană înafara clasei. Prin urmare, interdisciplinaritatea presupune relaționarea între elevi - elevi, cadre didactice de diferite specialități, elevi - profesori, implică judecata logică, constructivă, duce la formarea unei culturi generale, care determină realizarea unei viziuni ample, unitare, asupra obiectelor de studiu în particular și a vieții în general. Predarea interdisciplinară pune accentul simultan pe aspectele multiple ale dezvoltării elevului:intelectuală,emoțională,socială,fizică și estetică.Interdisciplinaritatea asigură formarea sistematică și progresivă a unei culturi comunicative necesară elevului în învățare,pentru interrelationarea cu semenii,pentru parcurgerea cu succes a treptelor următoare în învățare,pentru învățarea permanentă. Între aceste activități,un loc aparte îl ocupă jocul didactic.Jocul didactic interdisciplinar este o activitate în care se îmbină sarcini didactice din domenii de cunoaștere,diverse, într-o structură unitară, axată pe învățare.El imprimă activității didactice un caracter dinamic și atrăgător,induce o stare de bucurie și de destindere care previne monotonia și oboseala și fortifică energiile intelectuale și fizice ale elevilor. Prin toate acestea, consider că interdisciplinaritatea in cadrul unui C.D.S. reprezintă un real factor de motivație pentru o învățare de calitate.